Som en bastu, som en blå råtta, som en sommaräng.
Det var inte så här det skulle bli. Kanske finns det en anledning till att jag blev utnämnd till årets dramaqueen. Vi är så bra ihop, vi är perfekta för varandra. Ju mer jag tänker på det desto mer inser jag det. Och jag tycker så mycket om dig, jag vill ha dig omkring mig hela tiden. Och jag vill att du bara ska bekräfta, bara vara allt det där jag behöver, bara göra mig sådär lycklig och bara hålla om mig och bara sova bredvid mig och kanske tycka om mig lite? Kanske lika mycket som jag tycker om dig? Och jag vet att det kommer att bli bra, right? För du är det jag önskar mig.
Ditt hår det flyter över hela kudden.
Allt det där jag aldrig ger dig
Men du jag ger dig min morgon
Jag ger dig min dag
Ja kära och kära. Båda tycker ju om ost och vin och sånt.
Happy birthday mr. Hefner, happy birthday to you.
Jag tänker på kort som spelar ja må han leva och som det står grattis på 10års dagen i. Baby, Grattis!
We're just two lost souls swimming in a fish bowl.
När du är kär och blödig och orealistisk och alldeles sådär mysigt underbar, då är allt okej. Då fixar vi allt, baby och ingenting är för svårt för oss. Kung och drottning på jordens yta. Då vill jag höra din lugna anding i mitt öra när du somnar alldeles bakom mig, då vill jag ha dig så nära som inte ens du kan komma. Jag vill ha dig under mitt skinn. Och jag kommer nog aldrig riktigt förstå ens själv hur jag känner mig med dig, hur jag känner mig utan dig.
Men när man är ensam blir allting så mycket värre.
Utan dig är jag undernärd.
![](https://cdn1.cdnme.se/cdn/9-2/918127/images/2009/p1010615_25473574.jpg)
Och jag älskar ihjäl bilden.
I'm in love, feels like heaven can wait for me.
Det magiska ordet,
Det som gör att världen är upp och ner, med eller utan dig.
Det som får mig att tvivla på om mitt liv kanske är fiktion.
Det som får mig att känna mig som huvudrollen i en romantisk komedi.
Det som gör att jag oroar mig, ändrar mig,
tänker för mycket, organiserar, ler,
blir fin på bilderna, gråter, skrattar,
skriker, slår, undrar, älskar, ger iväg mig.
Det jag gör för dig, baby.
The boulevard is not that bad.
Jag håller på att göra olagliga saker med vår bästa vän piratbukten. Första säsongen av greek är i mina händer (nej kanske inte bokstavligt talat i mina händer, men nästan) om (hör och häpna fuckers) en dag och nio timmar! Jag som tänkte luta mig tillbaka med datorn i knät och njuta av för många avsnitt highschool-humor från America. Men inte idag, tyvärr. Det kanske var förutbestämt att det skulle ta så lång tid så att jag istället ska orka parvla mig ur sängen, sminka mig, ta på mig lite kläder och gå ut och roa mig. Kanske kan det vara så (om man tror på ödet) att jag träffar någon underbar ny människa ute idag som jag absolut inte hade trott att jag skulle träffa. Kanske den där jultidningsförsäljaren som olyckligtvis inte hälsade på igår, eller en trevlig manlig gympalärare? You never know. Det är väl det som jag egentligen tycker är så skönt med att inte veta. Tänk om man skulle kunna se in i framtiden, då skulle det ju inte vara spännande, för då hade jag ju redan vetat för två timmar sedan att Greek inte skulle vara färdig till ikväll och då hade jag ju börjat ladda ner den tidigare och då hade jag suttit hemma ikväll och kanske missat jultidningsförsäljaren ute på stan? Då hade det inte varit ett spel om kärlek och inte visa för mycket känslor, för då hade jag redan vetat vad som gick hem och hur jag skulle göra för att få det jag vill ha. Det är ödets nyck, och jag trvis ganska bra med att inte veta. Allt blir så mycket mer spännande. Så istället för att sitta hemma och vänta i en dag och nio timmar ger jag mig än en gång ut för att pröva lyckan på Båstads gator, denna gången ligger residens á Jessica på kartan. Och jag tror att ödet sitter inne på en alldeles underbart vanlig lördagskväll med några vänner och en bra, alldeles lagom töntig film.
I tried so hard to lose it all, in the end it doesn't even matter.
Jaa, jag vet att ni vill att jag ska gå och lägga mig tidigt istället. Det vill jag också, men faktum är att jag precis vaknade från ännu en tvåtimmars lång tupplur, så det blir nog svårt att försöka räkna får ikväll. Det jag egentligen vill säga med det här inlägget är väl att jag finns på Roxmansvägen 5a i Båstad, underhåll mig ikväll! Du kan vara vem som helst:
-Jultidningsförsäljare
-Representant för hyresrättföreningen
-En god vän
-Tandborstförsäljare
-Sexuellt förvirrad myra
-Trettonårig vilse i livet
-Man/Kvinna av okänd härkomst.
Bara kom. Eller ring. Jag återkommer.
From Paris to berlin in every disco I get in my heart is pumping for love.
Jag kom precis hem ifrån Friskis och Svettis. Fattar ni, i hela mitt 17åriga liv har jag aldrig satt min fot på ett gympapass! Men nu, nytt år och nya möjligheter som det är, följde jag med min käre vän och sambo Rebecka till ett studsigt pass på Drivan i Båstad. Det var nytt, stapplande, fel, jobbigt och riktigt pinsamt, som alltid första gången. Men ändå riktigt givande, som alltid första gången. Tänker nog fortsätta med det ett tag till, ganska länge. Jag, Rebecka och 25 stycken medelålders kvinnor.
Klockan är 15.09
Nu börjar det likna något här nere i södern. Folk börjar komma till sitt sinnes fulla bruk och ta sig tillbaka till den lilla byn nedanför hallandsåsen (Inte Hollandaiesåsen, den här (s)åsen kan min inte äta). Fick precis ett sms (woho, jag blir alltid lika glad och förvånad när någon skickar sms till mig) från min käre vän Lotta (vars namn är påhittat för att ingen ska kunna lista ut vem hon är) som undrar vad som händer ikväll. Jag älskar när någon undrar vad som händer i kväll! Snart kommer Louise med bilen och Rebecka med tåget. Jag är inte ett ensamt litet sorget barn längre. Smsen rullar in nu, telefonen ringer stup i kvarten och alla vill ha tag i Elin, populäraste kvinnan i historien. Det måste vara min speciella dragningskraft som gör det.
Äsch vad säger jag, jag som brukar vara så ödmjuk? Snäll är jag ju i år också. Jag har inget bra eller poetiskt att skriva, så ni får nöja er med mig så här. Rakt av. Mjölk i mungipan och håret på ända. Och i väntan på ett viktigt beslut.
Nej vet ni vad kära läsare, dyrkare, slavar under min hand. Nu återgår jag till att göra ingenting ett tag till. Tills jag får sällskap av någon som vill något annat. Då lyder jag den minsta vinken.
Hello there and I'm so sorry I cannot sleep I cannot dream tonight.
![](https://cdn3.cdnme.se/cdn/9-2/918127/images/2009/p1010606_25462431.jpg)
Det är väl bara det att det blir så tomt utan er.
Hej tjejer har ni haft det bra? Ja, gå då. Mycket pengar rullar in, jag knullade precis din mamma, får jag komma över dina bröst, jag svär huden blir bättre då. Inga finnar duvet.
Det är sitt val, bara bara du som kan välja och du får inte låta dig påverkas av någon av oss. Du vet hur jag blir, jag blir likadan med andra och det är ett tänkvärt beslut, men jag stöttar dig i allt du vill.
Jag har saknat dig mycket, och jag saknar dig fortfarande. Varje dag. Dina ord, du uppmuntrar, vi tjafsar om småsaker som skor och elakheter som oftast jag slänger ur mig, när du säger att kaffe ska drickas svart och jag håller med, underbara kvällar då vi är med varandra och skrattar och när vi börjar bli trötta och blödiga tar du mitt huvud i knäet eller låter mig sova på din axel. Det är alltid jag och du, oavsett hur du gör. Jag hoppas att du vet det. Vi har klarat det hitills, och vi ska klara det länge länge till.
Och hur du än gör, honung, så är jag på din sida, bakom din rygg, i ditt hjärta och i ditt huvud och i dina ben och armar och framförallt lever. Jag är i dig, du är i mig. Och inte på det snuskiga sättet. På det kärleksfulla. Och det vore väl Egoismens drottnings grej att vara ännu lite mer egoistisk och välja det jag helst vill, men när det gäller dig vill jag inte vara egoistisk. Fast jag vet att jag är det ändå. Men det är ditt eget val, glöm inte det. Och glöm inget viktigt.
Ey bruden jag knullade precis din mamma är det okej om jag gör dig också?
When I need a shoulder to cry on.
Nu behöver jag trösten som jag brukar få, men nu kan ingen trösta mig. Ingen är tillgänglig fast jag inte ens har försökt att höra av mig. Och jag tror att ni hade varit tillgängliga om jag hade ringt. Men jag behöver er som ringer till mig och pratar om era problem, så att jag slipper tänka på mina.
Havet är ju så nära, du lever i ett industriland som inte behöver snåla på resurserna, ditt liv går bra, dina vänner är snälla mot dig och även om du en gång somnade när du såg matrix på bio så har det inte orsakat oförglömliga skador.
Men jag behöver verkligen din mage nu som jag kan lägga mitt huvud på medans du berättar någonting som jag egentligen inte lyssnar på. Nu behöver jag det. Och alla andra nätter då jag inte kan göra någonting själv.
Händig har jag hört, duktig, familjär, trevlig, glad, utåtriktad, bra för barnen.
Allt det där rämnar på natten, allt det rämnar vid ungefär den tiden som jag behöver dig på natten. Du som plåstrar om mina sår och slickar bort mina tårar och dram mig upp ifrån badrumsmattan för att jag egentligen inte borde ligga där. Jag behöver dig. Jag älskar dig.
urklipp från förr.
I loved you first.
Det är som en tom flaska vin eller vitlökssmak i munnen. Det är som röksug, när man inte vet om att mjölken är sur innan man dricker den, Ipren som inte verkar, att få ett brev hem i brevlådan med sitt namn på och allt det innehåller är försäkringspremier, när kylskåpet luktar illa, när du har glömt jackan i skolan, när det är nätproblem i din telefon. Det är som när grannen snor din tidning eller när blommorna vissnar för att du glömmer vattna dem. Det är som ett svek, som elaka ord, som luften som gör en ensam människa. Utan dig är det så. Och det låter deprimerande men det är ju bara småsaker, eller hur?
Men sommarängen jag vill ha, den kommer. Jag vet att den kommer. Snart nu. De nyplockade smultronen, den egna sommarstugan som luktar sådär speciellt och som man alltid måste utforska och upp i bergen för att se om dammen fortfarande är kvar. Kärleksbrev, jordgubbstårta, en riktig vän, viktiga papper som spelar så himla stor roll för dig, lyckopennan man alltid har med på proven, överraskningskalas, en hundvalp. Hålla hand eller bara se en film tillsammans. Nu kommer det snart. Och jag kunde inte längta mindre.
Beneath the sheets of paper lies my truth.
I've got a feeling, this year's for me and you. I can see a better time when all our dreams come true.
Det nya året har än så länge fått mig att inse en hel del. Till exempel min vistelse i hembyn har fått mig att förstå att jag faktiskt inte pratar rikssvenska, som jag alltid har trott. Idag bakade jag och mamma bullar och när jag skulle fråga om vi skulle pensla bullarna med ägg och pärlsocker sa jag ( hör och häpna ): Vi sa la penschla bullarna åckså allä? Sen krokade jag arm med mor min och dansade bonnatvest med Eddie Meduza.
Jag sammanfattar ändå tvåtusenåtta som en underbart år, med motiveringen att det aldrig riktigt blir som man tänkt sig, men i vilket fall som helst, så slutar alting lyckligt. Och livet år inte slut än, men det är året.
Jag har bestämt mig för att vara snäll i år. Kallade det nyårslöfte, kalla det vad du vill. Men vi kan väl konstatera att jag inte har varit just snäll det senaste året. Kanske inte något år i hela mitt liv. Det borde varit jag som fick det där priset för elakaste människan i klass 9f på altorpsskolan. Det borde varit jag, även om jag inte gick i 9f utan 9b. Så alla ni som någonsin känt er kränkta av Elin, alla ni som jag någonsin sagt dumma saker till, alla ni som jag inte har lagt märke till, alla er jag bara säger hej till och inget annat.
I år ska ni få upprättelse! För Elin ska bli snäll. I år ska ni bara få slå och slå på mig och jag ska stänga min mun och bara säga snälla saker. För jag ångrar faktiskt alla elaka saker jag gör, när jag sitter hemma ensam i min säng. Då gråter jag. Och i år ska ni aldrig mer behöva gråta över mig eller någonting jag sagt eller gjort. I år är det er tur.
Och allt har gått så fort och snart är vi åttio och sitter på ålderdomshemmet som de där vi praktiserade för, snar är det vår tur. Men det slutar alltid lyckligt.
urklipp från förr.
saknad, abstinens, kärlek.
Jag försöker att inte tänka på det, men det äter upp mig.
Jag minns inte ens vad vi pratade om, och det var knappt en halvtimme sedan vi lade på. Och jag blir inte mätt. För jag vill ha mer och mer, som ett beroende. Som vad som helst, som cigaretter. Efter ett tag räcker inte en om dagen, efter ett tag får man abstinens om man inte får fem om dagen, och sen blir det värre. Så är det med mig nu och jag vill bara ha mer av dig.
Ibland inbillar jag mig att jag inte alls är fast. Då kan jag helt allvarligt tro det ett bra tag. Tills jag hör din röst igen.
Jag tror inte det här är hälsosamt, att jag pendlar mellan mina egna känslor. Ibland vill jag och ibland vill jag för mycket.
urklipp från förr.
slå mitt nummer.
Det är som när man ligger där på badrumsmattan naken och bara längtar tills hjärtat brister. Efter lite bekräftelse, efter ett telefonsamtal, efter en kyss, efter en medhållande blick, efter lite, lite kärlek. Inte så att det syns, bara den där lilla dosen man blir beroende av.
En obetydande, ung kvinnokropp naken på badrumsmattan är ingenting för världen, är ingenting alls. Men hjärtat dunkar fortfarande lika hårt. Oavsett hur obetydlig jag är så dunkar mitt hjärta lika hårt som andras. Det spelar ingen roll om jag spyr ut mina känslor över julduken på bordet, om jag gråter mig till sömns varenda natt eller om jag vägrar gå till skolan för att jag förtärs inombords, för mitt hjärta dunkar fortfarande lika hårt. Slå mitt nummer.
Det där med att ge och ta.
![](https://cdn3.cdnme.se/cdn/9-2/918127/images/2009/bild-63_25249161.jpg)
Nytt år, ny blogg.
Ledsen men det låter mer flott med blogg.se.
Till alla som blir ledsna eller tar illa upp: Jag finns fortfarande kvar - Lika äcklig och självgod och mammig och kärleksfull och ledsen och glad och somrig och dum och snäll som vanligt. Bara på ett nytt ställe.
Och det svåraste är att släppa taget, eller hur? Det är som att flytta från sin gamla lägenhet, där man har haft fruktansvärt roligt och tråkigt och allt det där som hör till. Mögel i duschen, trasig tvättmaskin, bränna vid maten, hitta spindlar bakom sängen, slänga soporna. Men samtidigt allt det vackra. Födelsedagarna, skratten, dina rosa tapeter, lampan du köpte i spanien, duschen du är arg på men ändå älskar för strålarna är så starka mot håret, bullarna du har bakat, fönstret som går att sitta i. Allt välbekant. Allt du hatar. Allt du älskar.
Ibland måste man släppa taget. Förändringen knackar på, vill ta upp allt syre. Du måste låta förändringen ta över för annars är du bara en liten lort som aldrig kom längre än såhär.
Jag har hängt på bloggagratis.se i tre år, jag vet hur det känns att släppa. Jag har även flyttat hemifrån några gånger. Bort ifrån mamma och pappa och allt jag känner till. Till äventyr och sagor som aldrig slutar, nya äventyr dag och natt. Slagit mig fri, offrat hemmets trygga vrå för livet.
Det borde alla göra. För det finns inget vackrare än just livet.
Kärlek en vanlig tisdag,
Elin